Nori, samo još jednom, Ok?
LUTALICA
Mama, gde ideš?
Biću odsutna na kratko.
Hvala, Nik.
Vidimo se uskoro.
Izvinite.
Ja sam detektiv Marfi.
Ko se prvi odazvao? - Tamo. - To sam ja.
Beskućnik nas je pozvao.
To je, uh... nikada ranije nisam video nešto slično.
Kada ste stigli?
Nekoliko minuta pre ponoći. - Je li još neko bio unutra?
Sa... samo ja i moj partner ovde, uh, jedan od EMT,
i, uh, poručnik... - Dobrodošli nazad, detektive.
Izabrala si paklenu noć da se vratiš na posao.
Nadam se da nisi došao da me čuvaš. - Nisam.
Bio sam na pola puta do kuće kad sam dobio poziv.
Čuo sam mnoge razgovore o ovome. - Oh, da, zašto?
Verovatno bi trebalo da digneš glavu i pogledaš.
Ah, drago mi je da te vidim. - Takođe.
Jesi li spremna za ovo?
Slučaj je tvoj.
Obavesti me ako ti nešto treba.
Šta je ovo?
Ona je potpuno ugljenisana a nema tragova požara. - Znam, tačno.
Beskućnik, je li zvao zbog tela ili vatre?
Ništa oko vatri, samo o telu.
Kioko Oširo... šta ti se dogodilo?
Gđo Oširo?
Zdravo. Ja sam detektiv Stela Marfi. Mogu li ući na trenutak?
Ok, napustila je stan sinoć oko 9:45?
I je li rekla gde ide? - Ko ju je ubio?
To je ono što ću saznati, gđo Oširo.
Znate li nekoga ko bi želeo
da povredi Kioko, bilo koji prijatelj, rođak, saradnik?
Gđo, znam da je ovo veoma teško,
ali da li biste bili voljni da pođete i identifikujete telo Kikoko?
Ne mogu.
Razumem.
Pre nego što odem, da li bi vam smetalo da pogledam okolo?
Hvala.
Da, sačekaj trenutak.
Da? - Možeš li poslati IT-a ovamo?
Moram da promenim lozinku.
Zbog čega?
Zato što je još uvek Mara.
Da, poslaću nekoga.
Dakle, nemamo nikakav stomatološki karton da uporedimo.
Logika očigledno ukazuje na to da je to gđa Oširo.
Da, shvatio sam koliko.
Porodica se neće pojaviti da je identifikuje. - Ne krivim ih.
Ovo telo, sproveo sam proveru starosti ugljenikom-14
na njemu nekoliko puta, čak sam i ponovo kalibrisao
mašinu da bih se uverio da nešto nije pošlo loše.
Svako očitavanje davalo je ovom telu više od 1.000 godina.
Nije bila spaljena.
Ona je okamenjena.
Želim da vidim mamu.
Ne možeš. - Zašto ne mogu?
Policija će nam se javiti kad nađu nešto.
Zar ne želiš da je vidiš?
Nećemo više o tome razgovarati.
Da? - Treba mi APB. - Na koga?
Beskućnik koji je pozvao zbog tela, Rudolfo Sančez,
pre nekoliko godina je imao paljevinu. - Da te pozovem opet?
Hvala.
Imaš li još nešto?
Je li ovo nivo nadzora koji od sada mogu da očekujem?
Pitao sam se.
Imaš li ideju zašto je žena koja je rođena pre 42 godine
mrtva već 1000 godina?
U svakom slučaju, tako funkcioniše lanac komande.
Jasno.
Hoćeš li ti to biti problem?
Ne. Otišla sam.
Ti si ostao, dobio si unapređenje. Ponosim se tobom. - Stela, Stela.
Izvini. Probao sam da te pozovem.
Nije prestajao da pita za tebe. - U redu je. Hvala ti.
Nori, je li sve u redu?
Pitala sam se da li mogu da vidim mamu.
Um.
Stvarno bih volela da je vidim.
Da, razumem.
Um, dušo, ne znam da li je to sad dobra ideja.
Ti... ne želiš da je vidiš ovako.
Moram.
Koliko si rekla da si stara?
Imam 18 godina.
Je li tvoja baka ovde, Nori? - Nije.
Idemo.
Ovo nikada nije lako.
U redu.
Ne.
Pa, ovo je ona. - Ne.
Mogu li da uđem? - Ne u ovom trenutku.
Ne, gđo, ima li nešto što mi niste rekli?
Telo vaše ćerke... je bilo okamenjeno...
i testovi starosti koje smo sproveli kažu da je mrtva skoro 1.000 godina.
Ne želim da preterujem ovde. Ali vaša unuka...
nešto se desilo sa Nori kad je videla telo svoje majke.
Sad, obzirom da su se dve najčudnije stvari koje sam ikada videla
u mom životu desilo sa vašom porodicom,
mislim da biste mi mogli nešto reći.
Ne bi mogla da razumeš.
Šta se desilo? - Moj Kaišo.
I detektiv je video. - Nisam to želela.
Nori, ovi ljudi ne mogu da znaju.
Nema smisla u tome. - Šta?
Ne smeš biti viđena. Ne možeš...
Kako si?
Baš čudno...
više je pitanja nego odgovora u ovom trenutku.
Ne, mislim, kako si ti?
Oh, dobro sam.
Samo proveravam.
Još uvek mogu to da radim, zar ne?
Da, ne bih bila ovde da nisam dobro.
Ugodna ti noć.
Džejk. Džejk!
Stela, šta to radiš? - Moram da operem veš.
Izvini.
Jesi li pila?
Ne volim da te vidim ovakvu.
Džejk, možeš li molim te prestati sa svim tim, kao,
nadzornik... - Zezaš li me sad?
Moja žena dolazi u našu kuću u kojoj nije bila mesecima, pijana.
Misliš da nemam pravo da budem zabrinut? - Fino.
Ne tražim od tebe da budeš dobro. Tražim da budeš oprezna. U redu.
Koji je to kurac? - Ou. Ou.
Ne znam kad si ušla u ovo stanje, mogu, kao, da trpim
i zbog mojih sranja,
ali ne mora biti ovako.
Nisi jedina koju boli.
Oh, to je smešno, jer nije baš...
izgledalo kao da ti toliko smeta.
Izlazim. - Da, zašto ne uzmeš jebeni taksi?
Ne želim čaj.
Zašto mi ti ili mama niste objasnili šta će mi se dogoditi?
Kaišo je nešto što moraš sama otkriti.
To je naš sveti dar...
da vratimo ono što je lepo na svetu.
Ali ne smeš biti viđena dok ne naučiš da ga kontrolišeš.
Noriko, tvoja majka nije htela da odrasteš živeći u strahu.
Umesto toga, mi smo izabrale da ostanemo skrivene od sveta?
Bila sam tako izgubljena juče.
Nisi trebala da odeš. - Morala sam da je vidim.
Samo želim da stvari budu normalne.
Ne žali se na ono što je normalno.
Ti nisi normalna.
Tvoj Kaišo je važniji od tvoje sreće.
To je tvoja odgovornost.
Marfi. Marfi.
Mislim da nisi spremna da se vratiš.
Zašto, zbog prošle noći?
Žao mi je. Koliko je sati? Kasnim li na posao, Džejk?
Ne razumem. U čemu je problem? - Oh, ne znam, pijana vožnja, možda.
Preporučiću da se vratiš na odmor. - Oh, Ok, nemoj sad o nadređenosti.
Treba ti još vremena. - Ne, ne treba mi još vremena.
Ono što mi treba je da budem zauzeta.
U redu.
Žao mi je.
Sinoć je bilo glupo, i bilo je bezobzirno. Nece se ponoviti.
Ali ako si stvarno zabrinut za mene,
pustićeš me da radim svoj posao.
Veruj mi da je to najbolje za mene.
Mogu da rešim ovaj slučaj. Samo mi trebaš dopustiti.
Ako i na trenutak pomislim da ne možeš da se nosiš sa tim, povući ću te sa slučaja.
U redu.
Dobro veče, šta mogu da vam donesem? - Zdravo.
Tražim Dejvisa. Je li on ovde?
Naći ću ga.
Naručujete li nešto?
Da, šolja kafe bi bila sjajna.
Hvala.
Čista je, samo vlažnost čini da je sve malo lepljivo.
Ne bih želeo da mislite da su stvari prljave.
Šta mogu da učinim za vas, gđice?
Ja sam detektiv Stela Marfi.
Imam samo neka pitanja o Kioko Oširo.
Uh.
Da li želite da razgovarate negde drugde?
Zamolila me je da to uradim.
Izvinite? - Vidite.
Ne želim da se ovo pretvori u neku veliku stvar.
Ali, uh, ne zarađujem mnogo novca ovde.
Jedva uspevam da sastavim kraj sa krajem.
Sa svime što se tamo dešava,
ne znam kako možete da krenete
na mene što platim nekome par dolara ispod stola.
U redu.
Pa šta je to, kazna?
Je li ona prijavila ovo?
Nije čak ni bila ovde poslednje dve smene.
Dejvise, radim na ubistvu.
Kioko je nađena mrtva pre četiri dana.
Mogu li vam pomoći?
Mama?
Ne, Kioko je imala dete i odgovornost.
Vodila je brigu o majci.
Ne postoji svet u kojem bi to sebi uradila.
Zato što nije.
Džejk, ona nikada nije išla u školu. Niko ne zna ništa o njoj.
Ne znam, ali izgleda kao...
da je Kioko samo... skrivala svoje unutra.
Ili je možda... pokušavala da nešto zadrži.
Ne znam.
Halo.
Čekaj. Šta?
Šta je ovo?
Mislim da je ovo ubilo moju majku.
Dogodilo se u sobi moje mame.
To je bilo nešto u ovoj knjizi.
Mislila sam da bih to mogao uraditi ponovo da vidim ko ju je ubio.
Jesi li ikada ranije radila nešto slično ili videla?
Ne.
Ali sam odrastala učeći o svojoj porodici,
da smo povezani sa nečim vrlo starim.
Nekada je bilo više nalik nama,
ali ljudi se boje onoga što ne razumeju.
Nekada sam se osećala tako sigurno pored nje.
Sada je kao da sam u ovom velikom moru i...
Izgleda beskrajno?
Da.
Znam tog čoveka.
Gdin Dejvis je oduvek bio veoma fin prema nama.
Kad god bih bila bolestna, on bi nam doneo supu u naš dom.
Rekla je da joj se stvarno sviđa da radi ovde.
Voliš li ti svoj posao?
Uh, da.
Da, nije lak, ali, da, sviđa mi se.
Možda nije najbolji način da se tako sagleda, ali...
ponekad kad vidiš koliko loše može biti za ljude
to te prisiljava da evoluiraš na više načina od jednog.
To je dobro, zar ne? - Da.
Rasla bliže ili dalje od stvari u svom životu,
jedino je važno da rasteš, zar ne?
Ugodna ti noć, Ok?
Tebi takođe. Zdravo.
Ššš, ššš.
Da, ovde detektiv Stela Marfi.
Trebaju mi sve raspoložive jedinice.
Ima li gde da ode?
Uh, da, baš radimo na tome.
Pa, mislim da je sigurno reći da ubica poznaje porodicu.
Šta?
Ceo stan je uništen,
ali Norina soba je netaknuta.
Hej, idemo odavde, Ok? Pozvaću te kasnije.
Mogu li ostati sa tobom večeras?
Hajde uđi.
Mogu da ti donesem neke čaršave za kauč.
Ok, evo nekih, uh, ćebadi.
Je li majica Ok?
Um, možeš uključiti TV ako želiš.
Nemam kablovsku, ali...
takođe obično ostavljam muziku dok spavam. Je li to u redu?
Um.
Hoćeš jednu?
Da li boli? - Da, malo.
Nekada sam imala ovu kuću sa mojim bivšim. - Bivšim?
Bivšim mužem, bila sam u braku.
Oh. - Da, imali smo ovu kuću.
Nije bilo ništa fensi, ali to je bio naš dom iz snova.
U svakom slučaju, jedne noći ležala sam u krevetu
i odjednom sam čula zvuk kapanja.
Samo sam ležala tamo, slušala ga, čekajući da nestane ili
čekajući dok ne prestanem da brinem o tome ili tako nešto.
Ali to se nije dogodilo, pa sam ustala.
I ja... otišao sam da ga potražim,
samo tražeći taj zvuk kapanja.
I sve slavine su bile zavrnute, i prozori su bili zatvoreni.
Samo sam tražila to malo, kao, kap, kap, kap, kap, kap.
I konačno, ja... izašla sam u hodnik.
I mogla sam da čujem da dolazi iz zida.
Stvarno nisam mogao ništa da uradim, osim da
čekićem prolupam zid.
Samo sam se vratila u krevet.
Pokušao sam da zaspim, ali nisam mogla.
I onda se to ponovilo iduće noći, i sledeće noći, i sledeće noći.
Imam jedan od onih malih, uh, muzičkih plejera.
I ja, um, pustila bih svoj omiljeni džez
album da bih mogla da spavam.
Prve noći, još uvek mogu da čujem kapanje,
ali onda je to nekako nestalo.
Znaš, ponekad je...
buka tako glasna da moraš da...
napraviš svoju da je prikriješ.
Radijatori u našoj kući su nekad glasno lupali.
Da?
Popravili smo ih.
Donela sam ti kafu. - Ne bih trebala.
U redu.
Ostaviću je ovde ako je poželiš.
Pa moramo negde da budemo ovog jutra.
Zašto se ne istuširaš?
Ostavila sam ti peškir i nešto odeće.
U redu.
Ok, samo potpišite ovde.
Pobrinuću se da tvoja baka bude pored nje, Ok?
Hvala vam.
Hej.
Hej! Hej!
To je sportski motocikl, bez tablica. Vozač je u crnoj opremi.
Mislim da je muškarac, ali nemojte se pouzdati u to.
Ok, da, javi mi.
Šta su rekli?
Pa, nije mnogo, ali je kod dispečera.
Nije baš mnogo za potragu, ali nikad se ne zna.
On dolazi po mene. - Hej, neću dozvoliti da ti se nešto dogodi.
Da.
Biti detektiv je izgleda da mnogim ljudima postavljaš mnogo pitanja.
Nisi pogrešila u vezi s tim,
ali takođe trebaš da znaš kako da čitaš ljude.
Ne radi se o njihovim odgovorima. Radi se o tome kako odgovaraju.
Gdine Dejvis.
Dame, ima li novosti?
Je li čovek obučen kao bajker
ikada dolazio da razgovara sa mojom majkom?
Da.
Da, prošle nedelje, imala je svađu sa nekim tipom. Ušao je.
Bio je ukrašen od glave do pete. - Šta? Oko čega su se svađali?
Ne govorim japanski. Pa, šta je?
Ja... mislio sam da je mušterija, neko koga poznaje. Ne znam. - Pitao sam te.
Upravo sam se setio.
Da li oni rade?
Prepoznajete li ga?
Ne, samo od danas. - Jeste li sigurni?
Marf, moja kancelarija, odmah.
Vratiću se.
Šta do đavola ona radi ovde?
Džejk, ona je aktivni deo u mojoj istrazi.
Ok, civil, čak i dete,
ne može biti u šemi, pretvarajući se da se glumi mladog detektiva.
Imam ideju o nekim bezbednosnim snimcima.
Cela njena porodica je mrtva. Jutros smo joj sahranili majku.
I u tom procesu, našli smo mogućeg osumnjičenog.
Piromana. - Ovo nije paljevina.
Možemo se složiti da se ovde dešava nešto ludo, zar ne?
Ponestalo nam je reči
za opisivanje stanje ovih tela,
a kamoli kako su se ubistva zaista desila.
I ta devojčica je u centru svega.
Znam kako ovo zvuči, ali ona je posebna.
Šta očekuješ da uradim sa tim? - Očekujem da mi veruješ.
U redu, pa, specijalna ga neće rešiti.
Pogotovo pošto se pojavilo drugo telo, imamo veliki pritisak odozgo.
Oh, pa, žao mi je što imaš neugodne trenutke.
Ako želiš da mi pomogneš, nazovite imigraciono.
Proveri porodicu Oširo.
Marfi. - Hmm?
Ostani blizu.
Hej, jesi li dobro?
Dobro sam. - U redu.
Neće vam smetati ako prilegnem malo?
Smesti se u spavaćoj sobi za goste na spratu. Osećaj se kao kod kuće.
U redu je.
Hej.
Dobro ti ide? - Hajde. Trebao bi neko da se vrati u stan.
Možda je ostavio nešto iza sebe.
Možda samo uradim, kao... - Da, već sam... već sam zvao.
U redu. - Dobro je.
Koliko je dugo već kod tebe?
Dve noći, od kad je njena baka...
Stela... mislim... - Znam. Znam, znam.
To nije dobar pogled.
Hej.
U redu je.
Jesi li dobro.
Bilo je tako čudno, imati dete u blizini.
U redu je.
Žao mi je.
Nije bila ničija krivica.
Ona se okrenula na stomak...
u sred noć, što... nikada ranije nije radila.
A kada je bila okrenuta licem nadole,
njen vrat još nije bio...
dovoljno jak da se okrene na stranu.
Tako da se... ugušila u snu.
Niko vam ne govori kako se bojite kad imate bebu.
Nekada sam se budila pri najslabijem zvuku
sa monitora, tako paranoična
da je svaki pokret ili kašalj ili stenjanje nešto loše.
Bila je tako tiha te noći.
Žao mi je što sam ušla tamo. - U redu je.
U redu je.
Tako da ću samo, um, samo ću ti namestiti u dnevnoj sobi.
Treba li ti nešto?
Da, imaš li još uvek onog spikera sa praznične zabave?
Oh, zaboravio sam da ti kažem, popravio sam kapanje.
Prestalo je.
Nalazi se u kanti za đubre.
Da.
U redu, samo napred.
Jel' tako.
Imigraciono je upravo zvalo.
Imam neke informacije o Oširosima. - Da?
Oširo Kioko i Umaris Jako emigrirali su 1998. godine.
Šest meseci kasnije, dobili su Noriko.
Uzmi ovo.
Navodno, postoji sin u porodici, Džin Oširo,
nije bio ni u jednom imigracionom dosijeu.
Bio je uhapšen zbog napada '08, od tada ništa.
Misliš da Nori zna za njega?
Nori?
O Bože.
Ćao.
Ja sam Džin.
Ti si Nori, zar ne?
Jesi li ih ubio?
Ne.
Mnogo je komplikovanije od toga.
Ali, da, jesam.
Hej, jesu li me ikada spominjali? Ubio si moju majku! - Nori!
Ne. Ne, nije tako, Nori.
Nisu bili dobri ljudi, Ok?
Lagali su te.
Moja majka nikad ne bi lagala.
Stvarno želim da je to istina.
Nori... slušaj.
Ja sam tvoj brat.
Šta?
Ja sam tvoj brat. Čekaj.
Za ostatak naše porodice,
Kaišo je bio uvek lep, kao tvoj.
Ali majci, moja je bio jadan. - Ona to nikad ne bi uradila.
Trauma je pokrenula Kaišo.
Trauma je ono što mi je majka dala.
Kad sam bio dečak,
majka bi me odvela u grad vozom,
i voleo sam da gledam zalazak sunca kroz prozor.
Uvek je bilo lepo.
Ali jednog dana, jedan čovek je ušao u voz
i seo veoma blizu majke.
Bio je loš čovek.
Bio je loš momak.
Stalno je buljio u nju.
Sišli smo iz voza. Pratio nas je u mraku.
I pojavio se, i zgrabio je majku.
Povukao sam mu ruku i ona se pretvorila u pepeo.
Ali posle toga, Obačan me je gledala kao da sam uklet.
Nije htela da priča sa mnom.
Samo sam hteo da zaštitim svoju majku.
Ali majka, mislila je da može da me promeni.
pritisla me je snažno, naterala me da patim,
i naterala me da je mrzim.
Čak sam i sebe mrzio jer sam mislio da je to moja greška.
Majka je konačno shvatila da se moj Kaišo neće promeniti.
Ne može postati lep kao tvoj.
Jednog dana, majka me je odvela u park.
Bio je hladan dan.
Bilo je sunčano.
Onda mi je rekla da sačekam. Čekao sam.
Čekao sam da se vrati,
ne znajući da moja porodica otišla u Ameriku.
Više joj nisam trebao.
Imala je tebe.
Kad sam osetio bol da budem napušten zauvek,
moj Kaišo je ojačao.
Posle godina razmetanja ovom moći, rekao sam sebi, jednog dana,
pronaći ću ih i pokazati im šta su ostavili.
Nori. Nori!
Nori.
Pusti me! Slušaj. Slušaj!
U redu? Molim te.
U redu je.
Ne želim da te povredim, Nori.
Želim da ti pomognem.
I mogu da ti pokažem šta si zaista u stanju da uradiš, u redu?
U redu je.
Vidiš?
Uzmi moju ruku. U redu je. Vidiš?
Osećaš li to?
Da te naučim.
Huh?
Mogu da te naučim.
Sve je u redu.
U redu je.
U redu, hajde. Hajde. U redu je.
Pođi sa mnom.
Hej, hajde.
Idemo.
Hajde.
Hej.
Samo uzmi ono što ti treba.
Marfi?
Nori.
Oh, moj Bože, dušo, jesi li dobro?
Šta se desilo?
Ne znam odakle da počnem.
Donela si pravu odluku.
Hajde da uradimo ovo.
Nije hteo da me povredi. - Da, naravno. - Idemo.
Ostani ovde.
Pretpostavljam da imamo našeg tipa.
Srećno.
Gdine Oširo, ja sam detektiv Marfi.
Da, upoznali smo se.
Ne zvanično.
Mogu li da vam postavim neka pitanja?
Da, samo izvolite.
1. septembra ste posetili Kioko Oširo...
u restoranu u kome je radila, zar ne?
Mm-hmm, da, jesam.
Sećate li se šta se desilo te noći?
Oh, ništa posebno.
Samo sam hteo da vidim majku.
8. septembar, sećate li se gde ste bili te noći?
U napuštenom skladištu u ulici Spring,
gde sam ubio svoju majku.
I nekoliko dana kasnije... ubio sam moju baku... u njenom domu.
Zašto bi ubio svoju majku i baku?
Porodične razmirice.
Jeste li ih voleli?
Voleo sam ih.
Voleo sam ih, i želeo sam da i ja budem voljen.
Šta ste im uradili? Jeste li ih spalili?
Ne baš.
Hoćete li da objasnite?
Mogao bih, ali se kladim da ne biste razumeli.
Zašto me ne probate?
Ok, šteta što je umrla tako mlada.
Hoćeš li da je vidiš?
Mogu ti je pokazati, upravo ovde, upravo sada.
A?
Izvinite me na trenutak?
Šta je to bilo?
Imamo ga.
Priznao je oba ubistva.
Ali već sam vam rekla da ih je ubio.
Da, pa, priznao je, tako da ga sad možemo uhapsiti. On je gotov.
Šta će se sa njim dogoditi? - Pa, biće zatvoren i procesuiran.
Pod pretpostavkom da ostane pri priznanje krivice, ići će u zatvor.
A onda ćemo odatle znati kada i koliko dugo će biti zatvoren.
Nori, šta se dešava?
Kreni, kreni.
Naredniče, pomerite se ovde sa mnom.
Dolazi odmah ovamo.
Pazi na zadnja vrata.
Idi.
Izađi odavde.
Vlasti i dalje prikupljaju
informacije o eksploziji u stanici gradske policije.
Poručniče Tenvik, spremni smo za 20 '.
Pustite me da ja prvo popričam sa njim.
Mogu da pomognem. - Ne, Nori, previše je opasan.
To se neće desiti. - To je moj brat.
Ovo je moja krivica. Moram to popraviti.
Džejk, pingovaću te kad budemo spremni, Ok?
Marfi.
Daj mi sekund. U redu je.
Džejk, znam da to nije ono što želiš da čuješ, ali je u pravu. - Ti to ozbiljno?
Nećemo je uvući usred ovoga. To je naš posao.
Mi čak ne znamo ni sa čim imamo posla.
Moramo učiniti sve što možemo da zaustavimo ovog tipa,
a šta god Džin ima, i Nori ga ima.
Ne mogu, žao mi je.
Nori?
Nori!
Džin.
Jesi li sama?
Da, ali ne zadugo.
Džin, oni dolaze po tebe.
Verovao sam ti.
Čuješ li me? Verovao sam ti.
Nisi zaslužio ono što ti se desilo,
ali to ti ne daje pravo da bilo koga ubiješ.
Nori, slušaj.
Spasio sam te, u redu?
To je sve za tebe.
Ubio si ih.
Ne govori to.
Šta je sa policijom, onim bolničarima? - Ne govori to!
Džin, moraš se predati.
Znam da mama i Obačan nisu bili dobri prema tebi.
Ono što su uradili je pogrešno, i žao mi je.
Ti si jednako prezriva kao i majka.
Nori.
Nori!
Nori, stani!
Džejk? Džejk?
Džejk, dušo? Džejk?
Oh, Bože, Džejk.
Džejk, dobro si, dušo.
O Bože.
Jesi li dobro.
Ne moraš to da radiš.
Ići ću sa tobom.
Prekasno je.
Bilo bi lepo da ponovo imaš porodicu.
Jesi li sigurna da ne želiš da se povezem sa tobom?
U redu je.
Moram da shvatim ove stvari.
Hej, pa, hm, želim da uzmeš ovo.
Nije Bog zna šta, ali mislim da će ti pomoći.
Hvala ti.
Hej.
Uvek ćeš imati dom, Ok?
U redu.
Vratiću se.
Preveo: suadnovic